ЗАСТАВА ЯК ЗАПОБІЖНИЙ ЗАХІД В КРИМІНАЛЬНОМУ ПРОВАДЖЕННІ: ОКРЕМІ ПРОБЛЕМНІ АСПЕКТИ - Денисюк, П. Д. (Правова держава, 2021)
У статті проаналізовано судову статистику розгляду клопотань про застосування запобіжних заходів судами першої інстанції та встановлено, що найбільш поширеним залишається тримання під вартою. Наголошено, що в рішеннях Європейського суду з прав людини прослідковується думка про те, що тримання під вартою повинно стати винятковим запобіжним заходом. Альтернативою по відношенню до нього може бути саме застава. Охарактеризовано ознаки застави як запобіжного заходу, які визначенні у відповідних нормах КПК України. Розглянуто проблемне питання визначення розміру застави. Проаналізовано судову практику Європейського суду з прав людини та виокремлено основні правила визначення розміру застави, зокрема: застосування диференційованого підходу; обґрунтування розміру застави не тільки під час первинно- го розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу, але й під час вирішення питання про необхідність продовження тримання під вартою; врахування суми збитків, у заподіянні яких ця особа обвинувачується. Розглянуто дискусійні питання щодо граничних розмірів застави, та зроблено висновок про те, що в КПК України наведено розширений перелік обставин, які суд враховує при обранні запобіжного заходу, а тому суд взмозі в межах передбачених законом розмірів застави, обрати саме ту, яка зможе забезпечити баланс між приватними інтересами особи (тобто буде для неї не надмірною) та інтересами правосуддя (тобто забезпечить виконання підозрюваним, обвинуваченим зобов’язань).